Resync: Xenzai[NEF]
I tidligere episoder.:
Livene våre blir aldri som før. Vi må gå under jorden.
-Hvor fikk du disse fra? -Matt tegnet dem etter krasjet.
Er det lndia? Det er min skjebne å reise dit.
-Du skal tilbake til Costa Verde. -Mens alle jeg kjenner forsvinner?
Jeg vil leve som før.
-Du får Peter, jeg glemmes. -Stol på meg.
-Du sa du kom alene. -Jeg vet det.
Hvor mange ganger må vi gjøre dette?
-Hva har vi gjort deg? -Ingenting. Feil sted til feil tid.
-Du drepte min ene ledetråd til far. -Jeg vet hvor han er!
-Har moren din bil? -Ikke nå lenger.
DET ER HÅP. DU KAN SLÅ TlLBAKE. -REBELL
Så hyggelig å ha alle samlet her igjen.
-Jeg håper du er mer hjemme fremover. -Helt klart.
Hva gjør egentlig en konsulent?
Det er komplisert. Jeg møter folk fra regjeringen og forretningsmenn.
TRENGER DIN HJELP. MÅ ADVARE MÅLTAVLEN. -REBELL
-Må du gjøre det ved bordet? -Beklager.
Nei. Kan ikke.
Jeg har fortsatt ikke hørt noe om reisen din.
Claire?
-Det er ikke noe å fortelle. -Du besøkte fem universiteter,-
-men har ingenting å fortelle?
Hvilke likte du, Noah?
Brown.
Jeg likte Brown.
Claire, kom tilbake.
Jeg tror alt pratet om elite- universiteter virker litt skremmende.
En høyskole er kanskje best nå.
Jeg skal prate med henne.
-Hva pokker var det der? -Jeg kan ikke lyve.
Din nye jobb, våre universitetsbesøk.
Det er farlig for henne å vite det. Hun og Lyle er sikrere slik.
-Det har du sagt siden jeg var 1 5. -De overvåker både deg og meg.
Du fikk et fly til å krasje. Mange vil straffe deg.
Vi må holde lav profil.
Ellers slutter det med du forsvinner sporløst.
Og nå sier du vel at du gjør alt dette for å beskytte meg.
Nei, nå forteller jeg deg hva du skal gjøre.
Du er alt immatrikulert ved Costa Verde Community.
Historie, engelsk litteratur, spansk.
På mandag sitter du lengst frem med spisset blyant,-
-ellers bryter helvete løs.
ADVAR ALEX. SAMS TEGNESERIER. PÅ BUFORD. GÅ NÅ. -REBELL
MÅLTAVLER
Avlytting forberedt, kontoer frosset, og trafikkameraene sender til oss.
-Vi har stort spillerom. -Og Bennet-jenta?
Se, men ikke røre.
Senator Petrelli har sluppet henne fri, for øyeblikket.
Bryter hun reglene skal jeg informere ham om det,-
-så sant han drikker opp kaffen og bestemmer seg for å dukke opp.
Dobbel espresso.
La Claire Bennet være.
Jeg vet dere mistet venner i krasjet og vil hevne dere.
Alle disse er ikke farlige. Noen er bare redde.
De vet at de jages, så de gjemmer seg.
Derfor ba jeg Det Hvite hus om å fordoble budsjettet vårt.
Dette er måltavlene. Husk dem, jakt dem ned, og ta dem levende.
Dette er så kult. Mamma og jeg reiste aldri.
Vi burde stoppe på en kro og kjøpe pai og milkshake.
-Vi stanser ikke. -Er du sikker? Det er langt igjen.
-Hvor er han? -Fortsett å kjøre vestover.
Ja, du ba meg kjøre vestover. Jeg vil vite hvor han er.
OK.
Han sa han skulle til Minnesota. Han har en hytte i skogen,-
- ca 45 km vest for... -Du lyver.
-Du er flink til det der. -Si hvor han er!
Han har en ekskone i Des Moines. Ungen deres har en slags beinsykdom.
Slutt. Jeg vet det når folk lyver,-
-fordi jeg åpner hodene deres og river evnene ut av hjernen.
Så du er en slags seriemorder?
Jeg er ingen seriemorder.
Du har et mønster, velger spesifikke ofre, tar trofeer...
Teknisk sett er jeg en seriemorder.
-Så hvorfor skal jeg la deg leve? -Ellers finner du aldri faren din.
Dette er ingen reise. Forstått?
Sir!
Er du Alex?
-Du er en jente. -Ja, det er jeg.
Jenter kommer sjelden inn hit.
Jeg har en beskjed: Du er i fare og må rømme straks.
-Victor... -Hva?
Søt blondine i en tegneseriesjappe? Sendte Victor deg? Er dette hevnen?
La meg gjette. Skal du danse for meg nå?
Nei! Du må høre på meg.
Jeg tøyser ikke. Noen vil komme hit og føre deg bort.
Ja! Kommer de hit? Du må jobbe hardere for å overbevise meg.
Livet ditt er i fare.
Løp, nå!
-Hva pokker foregår? -Det er en mann her. Han er farlig.
-Har du en bil her? -Ja, på baksiden.
Jobber Alex i dag?
Alex Woolsley?
Jeg jobber for statsadvokaten. Det gjelder noen trafikkbøter.
Skal vi gå ut og prate?
Unnskyld med.
-Jeg er opptatt. Er det viktig? -Angående det som skjedde i morges...
Ja. Jeg ringer deg senere, vennen.
Der!
Vi trenger et team her.
Kom igjen! Skynd deg!
NEW DELHI, INDIA
Hei, skjebnen min.
Her er det, Ando! Samme tårn,-
-samme sted som i Matt Parkmans tegning.
Nå skal jeg bare redde jenta og stanse bryllupet.
-Dette er galskap. -En ting har jeg lært meg.
Når skjebnen ringer, svarer man!
Jeg sjekker når bryllupet starter, så jeg kan stanse det.
Stanse et bryllup... Dette gir ingen mening.
Hei. Jeg heter Ando.
-Unnskyld. Jeg er Annapoora. -Annapoora.
Navnet ditt lyder kjent. Er du en av brudgommens gjester?
-Nei, ikke akkurat. Er alt bra? -Jeg er bare litt trist.
På bryllupsdagen din. Det skal jo være den gladeste dagen i ditt liv.
Ja, de sier så.
Da må du avlyse bryllupet.
Dette er utrolig.
Jeg har kjent meg så usikker og forvirret.
Jeg har bedt om tegn på om jeg skal gifte meg eller ikke.
Tegn...
Ja, et tegn.
Ando, hva gjør du?
Du er tegnet. Du er den jeg har ventet på.
Tegnet? Nei, ikke ham. Det er jeg. Jeg som er tegnet.
Da så. Bryllupet er avlyst.
-Har vi fått svar fra Det Hvite hus? -Ikke ennå.
Er dette de slemme?
Abby Collins, sikkerhetsdepartementet.
Vi skal ha oppsyn med operasjonen. Min jobb er å se hva vi betaler for.
Akkurat det vi trenger. Enda en byråkrat.
Skal jeg vise deg rundt?
Jeg vet ikke hva du har fått vite, men Eagle Rock Prison duger ikke.
Jeg har bedt om så store tilskudd for å kunne forsterke bygningen.
Nettopp, fordi fangene er magiske.
Du tror ikke på noe av dette, du?
Hvem ga deg oppdraget?
Presidentens innblanding er bekymringsverdig.
Tidsreisende? Tankelesere?
Dette er en trussel som overgår alle tidligere trusler.
-Jeg kan knapt holde på fangen... -Har du en fange her?
Uten tillatelse eller rettigheter?
Jeg må snakke med presidenten.
Men slik blir det nok ikke.
Jeg er den nye sjefen, og vil møte fangen nå.
Det var dette jeg mente. Jo dårligere mat, jo bedre.
Luke, slutter du ikke å prøve å være vennen min, må jeg drepe deg.
Liker du fugler?
Hva?
Jeg lurte på om det er genetisk, for faren din er glad i fugletitting.
Jeg ble med iblant. Han vekket meg fire om morgenen,-
-og vi vandret i grålysningen.
Vi så stillitser, skarver, rugder...
Han dro alltid på en gammel, rusten vogn med fuglebøkene hans i.
-Rød vogn? -Ja. Med store gummihjul.
Jeg pleide å få sitte i den vognen.
Jeg husker leg lå i en rød vogn-
-innsvøpt i tepper. Det var mørkt. Greinenes silhuetter...
Jeg husker jeg syntes de så ut som...
...slangefingrer.
Han solgte deg for penger.
Han fortalte at han hadde hatt en liten gutt, men solgte ham.
Hva slags mann selger sin egen sønn?
Hvorfor fortalte han deg det?
Kanskje jeg minte ham om deg.
-Herregud. -Jeg vet det virker voldsomt.
Vi prøvde isolerte hansker, men hun splintret dem.
-Heten gjør... -Abby?
-Er dette Tracy Strauss? -Kjenner du henne?
-Hun var lobbyist. -De slipper meg ikke ut.
-Dette er galskap. -Hun er farlig.
-Han lyver. Du kjenner meg. -Hun har blitt lenket til en stol!
-Derfor trenger vi større tilskudd. -Tilskudd?
Jeg legger ned virksomheten i dag.
Så skal jeg anmelde dere for brudd mot menneskerettighetene.
Dette er tortur. Dere er ferdige.
Abby... Abby!
-Utrolig. De låser folk inne? -Ja, det gjør de.
-Noen sendte meg for å advare deg. -Hvorfor vil han ta meg?
Har du krefter? En spesiell evne eller noe?
Jeg kan puste under vann.
-Mener du..? -Ja, som en fisk.
På skolen var jeg på svømmelaget. Der merket jeg at jeg ikke trengte luft.
Jeg har aldri fortalt det før. Jeg visste ikke at det fantes andre.
Kanskje burde jeg være stolt, men jeg...
-...føler meg som et... -Misfoster?
Ikke dra hjem. Ikke bruk kredittkort eller mobil. Han kan finne deg.
-Hva skal jeg gjøre? -Jeg vet ikke. Vi kommer på noe.
-Hva er det? -Den bilen kjørte forbi her i sted.
Er denne bilen registrert i ditt navn?
Kom deg ut.
Bilen er fortsatt varm.
Tror du meg nå?
Vi stikker.
Spesialitetene våre: Rasmala, kher, halwa og jaman.
-Er dette ditt sted? -Ja, sammen med Shaila.
Vi åpnet for to år siden, mot farfars vilje.
-Farfaren din? -Han er konservativ.
Han synes kvinner bør være hjemme, og arrangerte bryllupet.
Men du elsker ikke Depak.
Han er en mektig, farlig mann som står hevet over loven.
Farfar våget ikke avslå ham.
Du må være sulten, min helt. Jeg henter mer.
Hva er det med deg?
Vi kom helt hit, og du stjal min sjanse til å gjenvinne kreftene.
Jeg stanset bryllupet, som på tegningen.
-Det var jeg som skulle gjøre det. -Hiro, jeg har en evne nå.
-Jeg hjalp henne! -Du gjorde det galt!
Nei, jeg gjorde på min måte.
Det er det som plager deg. Jeg har krefter, og ikke du.
Du takler ikke å være min hjelper.
Brudgommen Depak.
Kom igjen, "helten". Redd dagen.
Unnskyld meg. Er alt vel?
-Hvem pokker er han? -Min venn Ando.
Avlyste du bryllupet på grunn av ham?
Nei, sir. Jeg er bare en gjest.
-Ro deg ned, sir! -Jeg kaster den på ham!
Ando!
Depak slo ham med denne. Ando falt sammen.
-Så, da? -Depak bar ham vekk!
Ando...
Vi fant bilen ca 1 km unna.
-Han er overraskende rådsnar. -Jeg aner også ugler i mosen.
Visste du at din datters bil er parkert et halvt kvartal fra deg?
Ja. Hun sa hun hadde noen ærender.
-Dette er en liten by. -Vi prates senere.
Hvor lenge skal vi kjøre? En time til? En uke til?
Sjekk ZZ Top.
Slutt. Ikke gjør sånt her.
Ikke tiltrekk deg oppmerksomhet.
Kreftene våre er ikke til for underholdning.
Jeg har ikke pratet med noen om det. Mamma ser på meg som et misfoster.
Bruker du bare kreftene dine til bestemte formål?
Vanligvis. Iblant skuffer jeg meg selv.
Ha alltid et løfte.
Vit målet ditt før du løfter hånden.
-Noe mer? -Hold hodet kaldt.
Følelser gjør deg uforsiktig. Det viktigste av alt-
-er du alltid vet hva du vil.
-Hva vil du? -For meg...
...har det dreid seg mest om å skaffe meg evner. Men i det siste...
I det siste har jeg bare villet finne faren min.
Jeg vil treffe han som skapte meg...
...og se ham i øynene.
Hva håper du å se der?
Hvor jeg kom fra, antar jeg.
Hvorfor jeg ble som jeg ble.
Jeg tror vel bare at han kan ha svarene.
Her er adressen. Det tar to dager å kjøre dit.
Det der burde du ikke ha gjort.
-Nå kan jeg like gjerne drepe deg. -Jeg håper du lar være.
Nødutgangen. Gå, ikke løp.
Kom igjen.
-De er bare to. Vi kan ta dem. -De er speiderne.
-Nå har jeg deg. Midt i siktet. -Ned på gulvet, alle mann!
Ikke la ham skade meg lenger.
Ikke la ham skade meg. Jeg vil hjem til mamma.
Unna!
Ned på gulvet!
Det der var heftig!
-Hei, Sylar. -Takk for adressen.
Hva?
Vent, Sylar! Stopp!
-Stopp! -Sylar!
Ta ham nå!
Jeg er på vei! Ta guttungen!
Depak lar Ando gå om jeg gifter meg.
Og hvis ikke?
Jeg må gjøre meg klar til bryllupet.
Slutt! Bryllupet kan ikke fortsette!
Annapoora kan ikke gifte seg med ham! Hun ble tvunget!
-Du gjør en feil. -Du kidnappet vennen min! La ham gå!
Han holdes som gissel!
-Jeg brøt ikke avtalen! -Hun vil ikke ekte deg!
Anna? Er dette sant?
Hele mitt liv har jeg prøvd å behage deg,-
-men gifter jeg meg med Depak-
-gir jeg opp alt som betyr mest for meg.
Et tradisjonelt ekteskap er kanskje ikke min skjebne.
-Jeg ville se deg lykkelig. -Vi hadde en avtale!
Kvinnen i bakeriet tilhørte meg!
La henne være!
Gi meg vennen min tilbake.
Bryllupet er avlyst. Du er ikke bryet verd.
Du kan få tilbake den elendige vennen din.
Det er dette. Øyeblikket fra tegningen.
Det er nå jeg er helten.
-Hvordan har din dag vært? -Pappa.
-Hva pokker gjorde du her? -Jeg søkte jobb i kafeen.
-Slutt. -De trengte folk.
Jeg vet du lyver.
Jeg lærte jo fra mesteren.
Du er ikke uovervinnelig.
Du kan ikke bli skadet, men du kan fanges.
Vet du hva som skjer hvis de tror jeg ikke kan kontrollere deg?
Det er det som er saken. Du kan ikke det.
-De klarte å ta Luke Campbell. -Sylar?
De prøver å stenge oss ned. Alt vi har er en 1 7-årig gutt.
Herved underrettes du om at operasjonen skal avblåses.
Gjør ikke dette, Abby. Gi meg fem minutter.
La meg få deg til å forandre mening.
Prøv et øyeblikk å tro på at disse menneskene finnes.
Tortur er likevel galt.
Mennesker som kan skjære opp hodet ditt med fingeren...
...styre tankene dine, manipulere hjernen din.
Er det argumentet ditt? At de er for farlige til å ha rettigheter?
Mennesker skal ikke behandles slik. De er til og med amerikanere.
Du kan ikke avbryte en krig uten å ha vært ved fronten.
Vakter, kom hit!
Tracy...
Skyt.
Beklager at du så det der.
-Jeg forstår at du ble opprørt. -Jeg vil nok ikke glemme det.
Jeg ville aldri gjort dette hvis jeg ikke anså dem for å være farlige.
Ikke vær redd. Du får alle tilskudd du trenger.
Spis ikke for mye. Faren din har med seg indisk mat.
Så fint.
Det var ikke meningen å snoke i morges. Var turen en skuffelse?
Gjorde dere ikke noe moro? Så dere noen Broadway-show?
Pappa var litt opptatt...
...med å kidnappe uskyldige mennesker.
Han har ikke vært ærlig mot deg. Han er ingen konsulent.
Han jobber for noen som fengsler folk med krefter.
-Selskapet? -Nei.
Selskapet er borte. Dette er noe annet.
-Er du sikker? Kanskje han... -Jeg var der. Jeg så det.
De lastet fanger inn i et fly. De bar hetter og var neddopet.
-Det var fryktelig. -Herregud. Det begynner igjen.
Nei, dette er verre. De tar alle.
Ikke bare farlige personer. Alle med evner.
Matt Parkman, dr Suresh, Peter.
Jeg er lei for det. Jeg kan ikke lyve for deg lenger.
lndisk mat?
Gå opp, vennen.
Hva er det som foregår?
Jeg klarer det ikke lenger.
-Hva prater du om? -Jeg vet du jager mennesker.
Ikke lyv. Jeg ville virkelig tro du kunne forandre deg,-
- og bli en annen person. -Aner du hvor vanskelig dette er?
-Jeg har ikke noe valg! -Jo, det har du!
Regjeringen har en liste over hvem som skal interneres!
-Hjelper jeg ikke til, tar de Claire! -Ikke bland inn Claire!
Jeg vet ikke hvordan du gjorde det.
Du må vende deg til varmen. Du ikke fri igjen.
-Vi vet begge hva du gjorde. -Hva?
Ødelagt lenke, ulåst dør.
Du ville jeg skulle rømme.
Vet du hva? Neste gang lykkes jeg.
Noe er galt.
Lagleder, dette er...
Lagleder, dette er sentralen. Svar.
Lagleder, dette er sentralen. Hører du meg?
Dette er sentralen. Bytt til kanal B. Svar. Hører du meg?
Lagleder, dette er sentralen. Svar.
Hiro, du hadde rett.
Jeg burde ikke ha stått i veien for skjebnen.
Ingen unnskyldninger, min venn. Jeg forstår hvorfor jeg ble sendt hit.
Ikke for å gjenvinne kreftene mine,-
-men for å innse at jeg kan være en helt uten krefter.
Jeg vet hvorfor navnene virket kjent. Det kom en faks til Hiro og Ando.
-Det er fra en som heter Rebell. -Hvem?
Bare en adresse i Los Angeles, og ordene "Redd Matt Parkman".
Et beskjed fra skjebnen!
Så du fikset alt, og skal av sted på neste oppdrag?
Nei.
Moren din ba meg flytte ut en stund.
Hun har rett.
Denne familien har for mange hemmeligheter.
Jeg skal prøve å bli en bedre person, en bedre make, en bedre far...
...og å ikke lyve.
Jobber vi alle hardt med å være ærlige mot hverandre,-
-så vil kanskje sårene leges.
Men jeg holder meg i nærheten.
Vi kommer oss igjennom dette.
Jeg elsker deg, kjære Claire.
Vi ses.
Takk for du hentet meg.
Det var denne jeg ville ha. De har sporet meg opp to ganger på en uke.
Jeg visste de ville finne meg igjen. Jeg måtte forstå hvordan.
Men du kunne latt meg bli igjen.
Mark Leggett.
-Unnskyld? -Fyren i korridoren i dag het det.
Mark Leggett. Jeg tenkte du ville vite det.
Han hadde kone og to barn.
Du slapp henne ut, eller hva? Du myrdet en uskyldig mann.
Under en krig vil det skje at noen må falle på granaten.
-Du kastet ham på den. -Jeg reddet deg.
Dette prosjektet skulle avblåses. Det måtte gjøres.
Jeg beklager at noen må dø.
Be blodflekken hans om unnskyldning. Den er fortsatt varm.
Er du gjest her på hotellet?
Bare en stund.
Jeg ser faktisk etter en leilighet, hvis du vet om en.
Velkommen til Costa Verde.
-Vår venn har visst drukket for mye. -Vi får ham trygt hjem.
Resync: Xenzai[NEF]
Fortsettelse følger...
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com